![Miquel Crusafont a l'antic Institut de Paleontologia de Sabadell Miquel Crusafont a l'antic Institut de Paleontologia de Sabadell](/images/noticies/mcrusafont_noti_teilhard.png)
Miquel Crusafont a l'antic Institut de Paleontologia de Sabadell
Un llibre recentment publicat sobre el teòleg i paleontòleg Teilhard de Chardin (1881-1955) i una exposició d’homenatge al paleontòleg Emiliano Aguirre inaugurada aquesta setmana al Museo Nacional de Ciencias Naturales de Madrid posen de relleu la influència científica i cultural que suposa la figura de Miquel Crusafont i Pairó, desaparegut ara fa 32 anys.
“Amigos de Teilhard en España. Aproximación històrica” és un llibre publicat per Leandro Sequeiros i Javier Castellano sobre la figura de Pierre Teilhard de Chardin, un jesuïta internacionalment reconegut pels seus esforços conciliadors entre la teoria evolutiva i la fe catòlica, una postura que compartí Miquel Crusafont. Per tal de recollir informació sobre la relació entre ambdós personatges, els autors del llibre van consultar documentació de l’arxiu del Museu durant la primavera del 2014. El llibre es pot descarregar de manera gratuïta des d’aquest enllaç.
Crusafont va ser l’únic investigador espanyol que va ser admès a la comissió científica de la Fondation et Association de Teilhard de Chardin de Paris i va traduir al castellà algunes de les seves obres. “Va ser l’impulsor a Espanya del coneixement de les idees de Teilhard”, destaca M. Teresa Requena, responsable de l’Arxiu Crusafont. “Les seves creences religioses no entraven en conflicte amb la recerca paleontològica. De fet, va ser un dels primers científics espanyols en parlar d’evolució”, explica Requena. En aquesta línia de pensament, l’any 1948 Crusafont publica l’article “Concepciones Cosmovitalistas del Evolucionismo”.
El llibre que ara veu la llum ha estat publicat per la “Asociación Amigos de Teilhard”, una entitat que presideix Emiliano Aguirre, un dels grans noms de la paleontologia espanyola i que va ser doctorand de Miquel Crusafont, el qual va dirigir la seva tesi doctoral sobre proboscidis fòssils l’any 1966. Aguirre i Crusafont van mantenir una excel·lent relació i aquell mateix any (conjuntament amb Bermudo Meléndez) van publicar “La Evolución”, un llibre de més de 1.000 pàgines sobre els diversos aspectes de l’evolució biològica en diàleg amb les creences religioses, en plena sintonia amb el pensament de Teilhard de Chardin. Les idees i reflexions plasmades al llibre eren considerades força perilloses en el context d’ortodòxia religiosa d’aquell moment.
![Portada del llibre escrit entre Crusafont, Aguirre i Melendez Portada del llibre escrit entre Crusafont, Aguirre i Melendez](/images/noticies/evolucion_aguirre_crusafont.png)
Portada del llibre escrit entre Crusafont, Aguirre i Melendez
Coincidint amb aquesta publicació, el Museo de Ciencias Naturales de Madrid ret homenatge al professor Aguirre ambuna exposició inaugurada a començaments de març que recull les seves principals fites professionals, entre les quals destaquen la recerca duta a terme als jaciments d’Atapuerca sobre homínids, però també les seves aportacions a la paleontologia de vertebrats en sentit ampli i per haver dirigit el Museo de Ciencias Naturales des del 1985 al 1990, any en què es va jubilar.
L’ICP ha participat en l’exposició cedint un motlle de l’espècie Stenailurus teilhardi, un carnívor que van descriure Crusafont i Aguirre l’any 1972 i que van anomenar precisament “teilhardi” com a homenatge a la figura de Teilhard de Chardin, que havia mort uns anys abans. És una espècie de dents de sabre trobat a la zona de Piera.
![Holotip de S.teilhardi que Crusafont i Aguirre van dedicar a Telihard de Chardin Holotip de S.teilhardi que Crusafont i Aguirre van dedicar a Telihard de Chardin](/images/noticies/stenailurus_telhardi.png)
Holotip de S.teilhardi que Crusafont i Aguirre van dedicar a Telihard de Chardin